Jeg mindes årets første dukkert i Oslofjorden, altid den 1. maj.
Jeg mindes, hvordan vi kom sent hjem om søndagen til et tomt Oslo.
Jeg mindes, at træerne var høje her i forhold til længere nordpå.
Jeg mindes, at jeg ofte tænkte: "Dette vil jeg mindes."
Far sad altid i køkkenet og røg, drak kaffe og hørte radio.
Jeg mindes ikke selve Oslo, men mest menneskene.
Da vi flyttede til Bislett, følte vi os vældig voksne.
Jeg mindes timevis i sporvogne, busser, metro og fortove -
- på vej til og fra fester.
Man vidste ikke, om man var inviteret, men man medbragte øl.
Jeg mindes det første besøg i Oslo. Jeg fik en følelse af frihed.
Så opdagede jeg, hvor lille Oslo er.
Jeg mindes mors lejede værelse i byen. Nu er der bare kontorer.
Da jeg spillede fodbold, var det med venner, som jeg stadig har.
- Jeg mindes hans latter. - Jeg mindes duften af hendes hår.
Alle var optimistiske, men jeg mindes følelsen af skuffelse.
Jeg mindes den første sne.
Han sagde, at melankolsk var et sejere ord end nostalgisk.
Jeg mindes, at vi havde meget tid.
Der var ikke plads til sengen i lejligheden.
- Jeg mindes hans gamle lejlighed. - Jeg mindes min bedste ven.
- Det var sidste gang, jeg så ham. - Hvad laver han nu?
Jeg mindes, at de nedrev Philips-bygningen.
Hej.
- Trøster du dig med mad nu, Gisle? - Hold kæft.
Den følelse havde jeg ikke før, når jeg gik ud, men nu har jeg den.
Jeg forstår ikke hvorfor, eftersom det er gået så godt her.
Men de sidste to måneder er jeg begyndt at bekymre mig.
Jeg er skidebange.
Du frygter fremtiden.
Jeg har det, som da jeg begyndte at tage stoffer.
Det er, som da jeg gik i skole, rent følelsesmæssigt.
Det der sorte ...
... tomrummet. Det er tilbage.
Men lindringen ved at tage stoffer er borte.
Jeg er skeptisk indstillet over for, hvordan jeg skal leve nu.
Hvordan jeg skal leve med det her?
Tak.
De seneste dage har jeg ikke haft nogle stærke følelser.
Hverken op eller ned. Jeg føler mig træt, men jeg har sovet dårligt.
- Du skal til jobsamtale i dag. - Ja.
Tal lidt om det.
Der er ikke så meget at sige om det.
Det er til turen tilbage.
Bed dem køre ind på Losbyveien. Taxichaufførerne kender ikke stedet.
Held og lykke. Uanset hvordan det går, ses vi her.
Hav det godt, og held og lykke.
- Hallo? - Hej, det er Anders.
Ja. Hej, Anders! Kom ind.
Kan du se, hvem der kommer der?
Hej. Kan du huske mig?
- Jeg var i nabolaget. - Fint. Kom ind.
- Kommer jeg ubelejligt? - Nej, det er hyggeligt.
Hej, det er længe siden.
- Vil du have kaffe? - Ja, det lyder godt.
Ellers har vi drikkeyoghurt, juice og øl. Vi har øl?
Nej, kaffe er fint.
Tak.
Vil du have en øl?
Han drikker ikke normalt øl til frokost. Han vil være hård.
Jeg føler mig virkelig sej. Du må måske ikke drikke øl?
Jeg bør ikke drikke, men drik så meget, du orker.
- Er du færdig med behandlingen? - Jeg har to uger tilbage.
- Synes du, det har hjulpet? - Ja ...
- Er det en trold? - Det tror jeg.
Hvorfor tegnede du en trold? Kiggede du på Anders?
- Fordi den er så stor. - Ja, den er så stor.
Anders var en narkotrold. Har du hørt om heroin, speed og kat?
- Du kender til kat. - Så.
Far plejede at være ude og feste med Anders.
Men så var jeg nødt til at blive hjemme hos dig og mor.
Vil du give ham tegningen?
- Må jeg få tegningen? Tusind tak. - Værsgo.
Hun synes åbenbart om dig.
En fyr på behandlingshjemmet skulle spille Thomas.
- Hvordan det? - Vi har rollespil. Psykodrama.
Det er en del af behandlingen.
De andre spiller familie og venner.
- En er min søster, en anden er dig. - Spiller en junkie mig?
En junkie. Hvad gør han så?
De skal improvisere og står i en ring og prøver at friste mig.
"Anders, kan du huske, at man bliver helt varm, når man tager stoffer?"
"Du kan bare ryge det og behøver ikke at bruge kanyle."
Noget i den stil.
De, der spillede dig, havde ingen relevant erfaringer at drage på.
Nej, de var nødt til at friste med akademiske sager.
"Jeg har en virkelig god bog her. En utrolig fed bog. Adorno."
De indfangede min kompleksitet.
- Han fristede mig med det samme. - Tænk, at du hoppede på den.
Hver gang afsluttes det på samme måde. De siger de samme ord.
"Jeg holder af dig, Anders. Jeg tilgiver dig."
Alle der har vist brug for at høre det.
Vi kan tale om noget andet.
- Du ser godt ud. - Jeg har ikke sovet meget.
Jeg havde min første såkaldte udeaften.
Jeg mødte Malin. Hun tager tilbage til Stockholm.
- Har jeg mødt Malin? - Anders kender så mange damer.
Jeg tror ikke, at I har mødtes.
Jeg sidder og har ondt af dig, men du har bare scoret svenske piger.
Jeg ved det ikke ...
Jeg havde måske for høje forventninger.
Jeg følte ikke rigtigt noget.
Proust siger: "At forstå begær ved at se på en kvinde -
- er som et barn, der skiller et ur for at forstå tiden."
Han prøver at fortælle noget personligt -
- og du svarer med litteraturvidenskab?
Skal jeg svare personligt, bare fordi han gør det?
Jeg har ikke været sammen med svenske tøser i en evighed.
Hans pointe er vel den modsatte af Proust-citatet.
Han følte ikke noget begær. Du må lytte til ham.
Ja, men ... Proust er Proust.
Ring på, når du er tilbage, så hjælper jeg med varerne.
Beklager. Det er vanvittigt.
- Ved du, hvor Alberts bidering er? - Nej, det ved jeg ikke.
- Okay. Farvel. - Farvel.
Nej, for pokker. Rebecca!
- Kig i køleskabslågen. - Tak!
Han er ved at få tænder.
Han har brug for noget koldt for at dulme.
Velkommen til mit liv.
Jeg mødte dine forældre i Frognerparken.
De var utrolig søde mod hinanden. Virkelig et forbilledligt ægtepar.
- Vidste du, at de sælger huset? - Vil de sælge Fagerborg?
De var nødt til at tage nogle lån.
Jeg har fuldstændig ødelagt min økonomi.
Far sagde, de ville sælge alligevel. De vil rejse mere som pensionister.
Nu er de i Nice.
Hvad skal du nu? Er du bare ude en tur?
Jeg skal møde min søster, og så ...
- Faktisk skal jeg til jobsamtale. - Jobsamtale? Det er da godt.
Nej, jeg ved ikke rigtig. Det er bare et vikariat.
- Redaktionssekretær på "Folio". - Hvor sejt.
Ikke rigtigt. Jobsøgning indgår i behandlingen.
Det er da fantastisk. Får du foden indenfor -
- bliver du chefredaktør på ingen tid.
Hold op med at pjatte.
- Du er meget klogere end dem. - Nej, det er jeg ikke!
Tænk på artiklen i "Morgenbladet".
Det er seks år siden, og jeg fik kun opgaven, fordi jeg festede med Knut.
Det skyldtes ikke, at jeg var god til at skrive.
Jeg tænkte ofte, at der ville hænde dig noget.
Nogen ville ringe og sige: "Anders har taget en overdosis."
Efter Iselin rejste, var jeg overbevist om, at det ville ske.
Nu mister jeg Anders, tænkte jeg.
Jeg trak mig lidt bort fra dig.
Hvorfor ikke finde sammen med Iselin igen?
Jeg tror ikke, at hun vil tale med mig.
- Er det ikke anderledes nu? - Nej.
Iselin er stærk. Hun ringede til mig hele tiden.
Du forsvandt, og hun ville have hjælp med at lede efter dig.
Jeg gav op efter et stykke tid. Men Iselin opgav aldrig.
Det betyder ikke nok for mig.
Jeg glædede mig til at møde Malin, men den følelse forsvandt hurtigt.
- Men du var forelsket i Iselin. - Nej, det var jeg ikke.
Det er det dummeste, jeg har hørt. Jeg har aldrig set dig sådan.
Jeg begyndte at tage stoffer intravenøst.
Jeg fik lidt penge i dag.
Min første tanke var: "Dem vil jeg købe heroin for."
Det popper bare op i hovedet som en slags instinkt.
Jeg kan ikke klare det én gang til.
Det betyder ikke, at du vil gøre det.
Egentlig drejer det sig ikke om heroin.
Se lige mit liv. Jeg er 34 år og har ikke noget.
Jeg orker ikke at begynde forfra. Jeg håber, at du forstår det.
- Jeg ved, at det ikke er let. - Jeg vil ikke have medlidenhed.
Du har stadig alle muligheder for at klare dig.
- Med hvad? - Familie og venner støtter dig.
Du er en kvik fyr. Kom nu!
De andre på behandlingshjemmet har ikke samme muligheder som dig.
Men de er tilfredse med et lagerjob og et barn med en eks-raver.
- Jamen, så påtag dig da offerrollen. - Nej, det vil jeg da ikke!
Jeg kom ikke, for at du skulle bede mig tage mig sammen.
- Så jeg gør alt forkert, tydeligvis. - Nej, det gør du ikke.
Mindes du, at du sagde -
- at hvis et menneske vil gå i hundene, bør samfundet tillade det.
Ja, det lyder som noget, jeg kunne have sagt.
Det var vel om reklamer for junkfood og kriminalisering af prostitution.
Jeg ved ikke, hvad jeg tænkte, men det handler ikke om dig.
Jeg er en privilegeret lorteunge, som har ødelagt alt.
Ser man usentimentalt på det, har ingen brug for mig.
Du forventer vel ikke, at jeg ser usentimentalt på det.
Jeg prøver bare at ...
Du skal bare forstå, at jeg ...
Hvis det ender sådan her, er det et valg, jeg har truffet.
Du kan ikke informere mig om det. Det er jo skrækkeligt, Anders.
Du må ikke gøre det, uanset hvad der sker.
Jeg kan ikke forholde mig til, at du overvejer selvmord.
Hvis det er det, du mener?
Hvordan vil det ikke påvirke din mor, far og søster?
Jeg ved det ikke. De ville vel tro, at det var en overdosis.
Du har haft lignende tanker før, men de er gået over.
- Men det er svært at stå midt i. - Det bliver bedre, og alt løser sig.
Men det sker aldrig.
- Kom nu. - Hvad?
Du har kæmpet dig igennem sådanne tanker før.
Hvis man ser sit liv udefra, og det har du jo haft tid til -
- kan det gøre hvem som helst deprimeret.
Ja, måske.
Det er helt sygt. Man ser folk, som er glade og lykkelige.
Jeg har altid syntes, at lykkelige mennesker er dumme.
Det er de også.
- Det er de jo. - Ja.
I har det fint. I er ikke dumme, vel?
Indimellem overvejer jeg, hvad vi har gang i.
At kalde os lykkelige er nok at overdrive. Det er godt indimellem.
Du kan få det ligesådan, hvis du virkelig vil.
Jeg vil ikke have dit liv.
Jeg vil ikke have børn. De er søde. Men er det noget, man skal?
- Nej. - Og forskning er din ting.
Jeg har aldrig syntes, at det var spændende at nærlæse Rilke.
Man skriver artikler, som ingen læser. Det virker meningsløst.
Det var hele min tilværelse.
- Er det sådan, du ser mit liv? - Jeg beklager. Jeg ...
Jeg mener bare, at du er god til den slags.
Mit hoved er fyldt med trivialiteter. Jeg magter ikke at sortere i dem.
Jeg har fået ondt i ryggen, fordi jeg sidder stille så meget.
Og jeg er blevet bestyrelsesformand i ejerforeningen.
De lader mig stå med ansvaret for istandsættelserne.
Jeg har forelæsninger, men har intet forberedt.
Og jeg skal skrive en artikel om Wergelands tid som rigsantikvar.
Ja, det er helt forfærdeligt. Jeg kan slet ikke koncentrere mig.
Rebecca og jeg har sjældent sex. Vi har faktisk slet ikke sex.
Nu har Albert fået udslæt, og jeg skal have fat i en salve.
Jeg ved nu ikke ...
Jeg vælger ikke, hvem jeg omgås længere.
Vi er bare sammen med par, der har børn.
Vi sidder der med fremmede, og to glas vin er topmålet af lykke.
Det er blevet så skide ynkeligt.
Efter Albert blev født, ville jeg skrive mere, men jeg får intet lavet.
Rebecca og jeg taler næsten ikke.
Jeg købte en PlayStation, så vi spiller "Battlefield" og drikker øl.
Nogle gange skal vi ud, men så aflyser vi, fordi vi vil være hjemme.
Så aflyser vi babysitteren og spiller "Battlefield".
Rebecca er brutal og tager hundetegn fra de andre spillere.
Hun mejer dem ned for at ydmyge dem.
Så vores liv er alle tiders.
- Sikket liv. - Undskyld.
Vil du med hjem, inden du skal møde din søster?
- Nej, jeg tager til jobsamtalen. - Gør du?
Ja, hvorfor ikke? Det går nok ad helvede til alligevel.
Jeg må skynde mig. Det er kl. 14.
- Skal jeg følge dig et stykke? - Nej, det er fint.
Vil du ikke spise middag hos os? Vi kan gå til Calle og Mirjams fest.
Nej, det tror jeg ikke.
Gør nu ikke noget dumt. Jeg ville blive helt knust. Lov mig det.
Kom til festen.
Hils din søster, og held og lykke med jobsamtalen.
- Farvel. - Farvel.
Hej, du har ringet til Iselin. Læg en besked.
Hej, Iselin. Det er Anders. Klokken er nok mange hos dig.
Du vil nok ikke tale med mig. Jeg har fået nyt nummer.
Hvis du vil, eller ...
Du kan ringe, når du hører dette. 98 54 53 76.
Det er vigtigt. Jeg vil gerne tale med dig.
Farvel.
Undskyld. Undskyld?
Er David Molvaer her endnu?
Det er om jobbet som redaktionssekretær.
- Læser du vores blad? - Ja.
- Hvad synes du om det? - Jeg synes, at det er godt.
Det er blevet meget bedre med de sidste par udgivelser.
Jeg kan lide det nye layout.
Hvis jeg skal være helt ærlig, så ...
Jeg synes, at bladets profil stadigvæk er lidt vag.
- Hvad mener du? - I har mange ligheder med "Vinduet".
Man har svært ved at adskille jer.
Især når de gør ting bedre end jer.
- Som hvad? - I er gode til mange ting.
Tag artiklen om "Mad Men" og "Manden uden egenskaber".
Det er egentlig ingen dårlig idé.
Men mange skriver intellektuelt om HBO-serier og videospil.
Det virker lidt som opgave i medieanalyse.
Forstår du mig? Samantha i "Sex and the City" i lyset af Schopenhauer.
Folk vil gerne have lidt lettere artikler indimellem.
Det betyder ikke, at artiklerne ikke skal være velskrevne.
På sigt har jeg overvejet at satse på engelsksprogede artikler.
Man mister kulturstøtten, men det engelske marked ligger åbent.
Det lyder godt.
Min kæreste arbejder i New York, og jeg har kontakter der.
- Du har skrevet i "Morgenbladet". - Ja.
- Du skriver godt, synes jeg. - Synes du?
Tak.
Når jeg ser på dit cv -
- er næsten intet efter 2005.
Der var ikke noget, som jeg synes, var relevant her.
Alt er relevant for os. Hvad har du lavet?
Jeg har arbejdet lidt som dj og lidt andre småjob.
Som hvad?
- Vil du virkelig vide det? - Selvfølgelig.
Okay. Jeg har været narkoman.
Ja ...
Okay. Hvad slags narkoman har du været?
Jeg tog hvad som helst. Kokain, ecstasy og alkohol.
Også heroin. Jeg solgte lidt til sidst. Det burde have stået i cv'et.
Jeg er helt stoffri nu. Jeg har ikke engang rørt en øl i 10 måneder.
Jeg er helt stoffri nu.
Ja, det er ...
Det er ikke alle, der klarer sig igennem det.
Det er specielt.
- Bare giv mig ansøgningen. - Hvad mener du?
- Giv mig den tilbage. - Jeg vil gerne beholde den, så ...
Nej, jeg tager den.
Jeg forstår ikke ...
- Undskyld. - Det gør ingenting.
- Hvad spiller du? - Jeg spiller klaver.
Hvad spiller du for noget?
- Jeg spiller "Für Elise" og sådan. - Klassisk?
Jeg spiller ikke klassisk musik. Det er mest jazz. Jeg hader at øve.
Han følte et stort pres.
- Han havde det hårdt. - Der er mange, der har det hårdt.
Men måden, han gjorde det på, viser, at han gik for vidt.
Det var for mange penge.
- Han har sådan en fin sangstemme. - Men ikke længere.
Ja, han skød jo sig selv.
Man skyder da ikke sig selv med et jagtgevær.
- Stemmen er ikke så god længere. - Nej.
Han blæste hovedet i stykker.
Sagde han det bare ligeud?
Han sagde det i går, da vi stod og børstede tænder.
Han sagde intet direkte, men var lidt diffus.
Så begyndte han at tale om, at han ikke ved, hvad han føler.
Han ved ikke, om han vil være sammen med mig.
Samtidig siger han, at han gerne vil, men han bliver ved med at sige ...
- At han ikke ved, hvad han føler. - Ja, eller ...
- Er det kun, hvad angår dig? - Mig og ...
Jeg vil have børn, se verden, købe hus og tage på kærlighedsferie.
Spise is en hel dag, bo i udlandet, nå mit vægtmål og holde vægten.
Skrive en fantastisk bog. Holde kontakt med gamle venner.
Lave en god middag helt fra bunden, føle mig succesfuld.
Jeg vil vinterbade, svømme med delfiner, arrangere en stor fest.
Jeg vil blive mindst 100 år og forblive gift, indtil jeg dør.
Sende en spændende flaskepost og få et spændende svar tilbage.
Overvinde mine rædsler og fobier, kigge op i himlen en hel dag.
Jeg vil have et gammelt hus fyldt med sære ting.
Løbe et maraton, læse en god bog og huske citater derfra hele livet.
Male malerier, der viser, hvad jeg følte i øjeblikket.
Fylde en væg med billeder og citater, eje alle sæsoner af favoritserierne.
Gøre opmærksom på en sag, som jeg synes, er vigtig.
Springe i faldskærm, flyve helikopter og nøgenbade.
Have et godt job, som jeg trives med.
Opleve et romantisk frieri, sove under åben himmel.
Medvirke i en film eller et stort stykke på nationalteatret.
Vinde over en million i lotto.
Fremstille ting, jeg har brug for hver dag, og være elsket.
- Hej, Anders. - Hej, hvor er Nina?
Hun havde et møde, der trak ud. Det er kun mig, der kommer.
Skal du have noget? Jeg nåede ikke at spise.
- Kommer hun ikke? - Nej, det tror jeg ikke.
Jeg kan køre dig til Fagerborg bagefter. Jeg har nøglen.
- En Pepsi Max og en bruschetta. - En bruschetta.
Jeg skal ikke have noget.
Du udtalte det korrekt. Folk tror, de ved, hvordan bruschetta udtales.
- Nå, ja. - Så I er sammen igen.
Vidste du ikke det? Det har vi været temmelig længe.
Nina er nysgerrig omkring jobsamtalen.
Jeg fortæller hende det hellere selv.
Du kan måske sende en sms og spørge, om hun når herhen.
Nina er lidt urolig, over at du kommer ud igen.
Okay.
Hun så sig selv sidde her og vente forgæves på dig.
Hun skal bare have tid.
- Vil hun ikke tale med mig? - Det er ikke det, jeg siger.
I har allerede talt om det her.
Hun ventede på dig i går, men du aflyste i sidste sekund.
Jeg måtte ikke gå ud i går. Er det min skyld?
Har du hendes nummer?
Har du? Skal jeg gå hen til Udenrigsministeriet?
Nej, det skal du ikke. Nina er der ikke.
Nina er hjemme i dag og bliver sikkert hjemme nogle dage.
Det er hårdt for Nina, at du skal ud igen.
Det forstår du vel?
Hun er utrolig stolt over, at du har klaret det her.
Hun skal bare have tid.
Familien har fyldt meget for Nina det sidste stykke tid.
Jeres mor har jo stillet ting hos os hele sommeren.
- Hvilke ting? - Sidst var det et stort maleri.
- Det, der hænger over sofaen. - "Det skal Nina have."
Det er din mors yndlingsmaleri. Hvorfor kan hun ikke beholde det?
Nina er ligeglad med, at huset skal sælges.
Hvad mener du?
Det er fint, hvis de hjælper dig, men de behøver ikke give os en masse.
- Hvad prøver du at sige? - Ikke noget. Jeg ...
Jeg gider ikke høre mere. Du har selv problemer med dine forældre.
Mine problemer angår ikke dem. Jeg bærer ansvaret selv.
Sådan mente jeg det ikke.
Jeg er nødt til at gå. Kan vi få regningen?
- Jeg kan køre dig til Fagerborg. - Jeg går.
Giv mig nøglerne.
Men Nina ville have, at ...
Nina ville have mig til at tage med dig.
- Du skal følge mig til vores hus? - Ja. Undskyld mig.
Hvis idé var det?
- Det behøver du ikke. Nej, altså ... - Det er i orden.
- Jeg vil ikke have dig til det. - Det vil jeg.
Hils Nina.
Han lærte mig at cykle og ro.
Han lærte mig, at man kan køre for stærkt uden at få fartbøder.
60 km/t, hvor man må køre 50. 108 km/t ved 90.
Hun talte engelsk, hvis børn ikke måtte forstå det.
Hun lærte mig altid at bruge tandtråd, og at alt har sin plads.
De kunne ikke lide reaktionære, men var de sidste, der fik kabel-tv.
De var begge fra Oslo og havde minder fra steder, vi gik forbi.
Han hørte dårligt, men påstod, at vi sagde helt absurde ting.
Intellektuelle præstationer var mere værd end sportslige.
Kendte personer, der ikke fortalte pressen alt, var sympatiske.
De lærte mig at læse kritisk og foragte uartikulerede personer.
Men alle mine gæster fik altid en varm velkomst.
Han foretog en personlighedstest på jobbet og var en kunstnerstype.
Han lærte mig, at folk, der respekterer militæret, var sløve.
Hun var for en liberal narkopolitik.
Han mente, at engangsgriller skulle forbydes.
Demokrati er ikke perfekt, men at foretrække.
Hun kritiserede Brigitte Bardot for at hjælpe dyr i stedet for personer.
De respekterede mit privatliv, måske for meget.
De lærte mig, at det var en karakterbrist at tro på Gud.
De lærte mig ikke at lave mad -
- eller at få et godt forhold. Men de virkede selv glade.
De nævnte aldrig, at venskaber opløses, uden at det bemærkes.
De lod mig være kræsen.
De sagde, at mit liv var frit.
Jeg måtte selv bestemme, hvem jeg ville være, og hvem jeg ville elske.
Behøvede jeg hjælp, slap de alt. De var strengere mod min søster.
- Hej. Tillykke med fødselsdagen! - Mange tak.
- Hej, Mirjam! - Hej.
- Skal jeg sætte den i køkkenet? - Ja, gør det.
Det er dejligt at se dig. Det er længe siden.
- Jeg tænkte, at Thomas var her. - De er ikke kommet endnu.
- Hvor er du fin. - I lige måde.
Gå op, og tag noget at drikke. Calle er der.
- Skulle du ikke til Bergen? - Jo, det stemmer.
- Jeg har været der i fire år. - Okay.
Jeg flyttede hjem for et par måneder siden.
- Så du bor i Oslo nu? - Ja.
Kroppen er her, men hvad laver jeg? Jeg prøver at finde ud af det.
Anders!
Fortæl om dengang, du var i seng med Mirjams far.
- Kom nu. - Jeg var ikke i seng med ham.
- Det er længe siden. - En gammel historie.
Jeg var hjemme hos Mirjam. Det var sent, og vi var fulde.
Jeg ville gå på toilettet og gik forkert, da jeg skulle tilbage.
Jeg gik ind i et helt mørkt rum, og så ...
Det sjove er, når du havnede i farens seng.
Jeg lagde mig bare i sengen.
- Du endte i farens seng. - Ja, så fik jeg øje på Mirjams far.
Pointen er, at Anders ligger ved siden af Mirjams far.
Anders kigger på ham og siger roligt:
"Rolig, det er bare en drøm."
- Hvor var Mirjams mor? - Det ved ingen.
Men det handler jo om Mirjams far og Anders.
- Har du været sammen med Mirjam? - Nej, men med Mirjams far.
- Går I nu? - Ja, det tror jeg.
Vi går nok ned på Robinet.
Piger, hils på Anders. Han har de bedste forbindelser i hele Oslo.
Forbindelser? Hej!
- Vil du ikke med? - Nej, jeg kommer måske senere.
- Kom nu, følg med. - Nej, jeg venter på Thomas.
Vi ses!
- Ham, eller ..? - To. Det var sæson to.
At fjerne en hovedperson i en serie er drastisk.
Men det virker. Forestil dig at fjerne hovedpersonen i en roman.
- Er det her, du sidder? - Hej, sæt dig.
- Calle leder efter dig. - Lad ham lede.
Er alt okay? Er det udmattende at blive feteret?
Calle siger, det er min fødselsdag, men det er først i morgen.
- Det ville opmuntre mig, troede han. - Fødselsdage er sjove.
Det er lidt lettere for jer fyre at havne i 30'erne.
Ingen af fyrene i jeres slæng har en kæreste på sin egen alder.
Jeg er omgivet af 20-årige piger med struttende bryster.
Jeg synes nu, at dine bryster strutter fint.
- Det er længe siden, du så dem. - Jeg er ekspert.
- Du skal ikke være urolig. - Hold op. Det var ikke pointen.
Husker du Live? Hun var her før.
Det er ikke så vigtigt.
Hun er på min alder og er en af de få veninder, der ikke har fået børn.
Hun spurgte mig stolt, om jeg havde noget alkoholfrit.
- Alle vil have børn. - Jamen, de kan da rende os.
Det er det, der er så godt med dig og Calle. I er ligeglade.
Ville det være underligt, hvis Calle og jeg fik et barn?
Vi har været sammen i ni år.
Man behøver ikke ændre hele sit liv, bare fordi man får et barn.
I to bliver gode forældre, det er jeg helt sikker på.
- Sådanne ting tager bare tid. - Det har taget mange år.
Jeg tror, at der er noget galt med mig.
Jeg ved ikke hvad, men ...
Undskyld, jeg driver lidt væk. Jeg har nok drukket for meget.
- Jeg ævler løs om mine problemer. - Det gør intet.
Jeg må hellere gå derind. Det er jo min fest.
Jeg tror ikke, at jeg har sagt det endnu ...
Men tillykke med fødselsdagen.
Jeg går ind.
Hej, Iselin. Det er mig igen.
Jeg savner dig.
Jeg må væk fra Oslo. Gid, jeg kunne rejse over til dig.
Jeg har sagt den slags før, men jeg har det faktisk bedre.
Du vil kunne se det.
Jeg kunne studere, mens du arbejder videre på din karriere.
Du sagde, at du stadig elsker mig. Jeg ved ikke, om du mente det.
Men jeg ...
Hvis du føler, at vi har en chance ...
Jeg ved det ikke, men jeg tror, at vi kan ...
Hej.
- Det er længe siden. - Ja, det er det.
- Er du ædru? - Ja.
Det er jo skidegodt.
- Et kvart gram? - Et gram.
Et gram.
- Er det "Battlefield"? - Ja, jeg har lige fået det.
En fyr kom og ville bytte sig til lidt ekstra.
Det er helt latterligt. Jeg har simpelthen så meget skrammel.
Det er fint med stereoanlæg og sådan.
Men jeg behøver ikke 15 par sko i den forkerte størrelse.
Sygt.
800.
- Hej. - Hej, godt at se dig.
Jeg er flad.
- Hvad vil du have? - En gin og tonic.
- Hvad laver du ellers? - Jeg studerer.
På universitetet?
Ja, det er på universitet.
Men det er på det medicinske fakultet.
- Er du læge? - Nej, det er jeg ikke.
Jeg vil være ernæringsfysiolog. Hvad laver du?
Er det interessant for dig?
Jeg er ikke så optaget af, hvad jeg laver.
Men hvad laver du så?
- Du skal sige det. - Hvorfor?
Jeg laver ingenting. Jeg ...
Jeg er en taber, der drikker for at dulme smerten.
- Du gør det her hver dag. - Det er sandt.
Jeg søger trøst og vil møde nogen, der kan have ondt af mig.
Have ondt af dig? En som mig?
Det var det, jeg havde tænkt mig.
- Hvad sagde du? - Jeg så "Rambo III" forleden.
- Det er faktisk en god film. - Den med Dolph Lundgren.
- Kender du ham? - Nej, han ...
Han var sammen med min kæreste, da vi stadig var sammen.
- De venter på os. - Skal I til rave?
Det er okay.
Jeg siger jo, at det er i orden. Det gør ikke noget.
- Hvad mener du? - Det der med Iselin.
Det var noget lort, du gjorde, men ...
- Gjorde hvad? - At du bollede hende.
Så det var det, jeg gjorde?
- Går du rundt og tilgiver folk nu? - Hvad er der med dig?
- Ingenting. - Jo, hvad mener du?
- Har du kontakt med hende? - Nej, ikke for tiden.
- Nej. Er der en grund til det? - Det ved du intet om.
- Du har ingen anelse. - Nej.
Jeg kender dig ikke, men jeg har set, hvordan du behandler folk.
Om vi var sammen eller ej, spiller vel igen rolle.
Nej.
- Jeg ved, at jeg er fucked. Tak. - Jeg behøver ikke lytte til det her.
Jeg har venner, der har det hårdere end dig.
De opfører sig ikke som svin.
Det handler ikke om, at du er narkoman.
- Men du vil ... - Det er i orden.
Nej, du vil have tusind sådanne aftner.
Du vil ikke huske det.
- Alt skal glemmes. - Alt?
- Alt. - Hvorfor?
Det er en slags naturlig ...
En naturlov.
- En regel? - Ja.
- Der er ekkopunktet. - Ja.
Et klassisk sted i Oslo. Vi må vise det til de nye.
Stå her.
Tramp hårdt.
Ja.
- Hvilken dato er det i dag? - Det er ...
Det er blevet den 31. august. De tømmer den i morgen.
- Er du klar? - Salto.
Det var en rygplasker!
- Er det koldt? - Nej, det er skønt.
Jeg hopper ikke i uden dig.
Hej! Du har ringet til Iselin. Læg en besked.
Hej, Iselin! Det er mig igen.
Klokken er mange hos dig, og du er sikkert ude.
Det var ikke noget særligt. Jeg ville bare ...
Jeg mente ikke, hvad jeg sagde før, men det indså du nok.
Jeg ville bare tale med dig igen.
Jeg håber, du har det fint og ...
Undskyld.
FRIT EFTER ROMANEN "LE FEU FOLLET"
Tekster: Jakob Mølbjerg www.sdimedia.com